Історичний контекст Обести: від Ємадикина до Коцупіївки - Тищенко, К.М. (Сіверщина в історії України, 2012)
Сумські й чернігівські топоніми як частину прадавнього іранського фракталу назв стало можливим виділити й прокоментувати після виявлення контурів цього фракталу в масштабі цілої Україні і більше – у його «скіфських» продовженнях до Балтійського узбережжя Польщі й Німеччини. Конкретизації основних положень теми сприяли здобутки іраністики й суміжних наук, а саме: з одного боку, виявлення у топонімії України неодноразових повторень терміна «сатрапія» і конкретний слід ХХIV перської сатрапії Сака Парадрія «Скіфи заморські», – а з іншого боку, відповідність такого сліду відомостям про цю сатрапію в царських написах Персеполіса. Додатковим аргументом на користь висновку про перський топонімічний слід в Україні стали дані генетики про поширеність серед українців і сусідніх народів носіїв «месопотамської» Y-гаплогрупи J2 (в Україні бл. 7 %).