Скотской бунт. Письмо малороссийского помещика к своему петербургскому приятелю (До 200-річчя від дня народження М.І.Костомарова та 100-ліття першої публікації "Скотского бунта") (вступна стаття О.В.Яся) - Костомаров, Н.И. (Український історичний журнал, 2017)
У сатиричній фантасмагорії М.Костомарова представлено нещадну критику нігілістичних, авторитарних та антигуманістичних тенденцій російського революційного руху 1870-х рр. В алегоричних образах суспільних «тварин» показано неминучість виродження як тогочасних революційних практик, так і урядового управління, що іґнорують морально-етичні та гуманістичні засади людського буття. Притча М.Костомарова репрезентує моралістичне й гуманістичне переосмислення неґативної рецепції терористичних та авторитарних практик революціонерів в антинігілістичних романах 1860–1870-х рр. На відміну від антинігілістичних творів автор формулює, висуває й намагається відповісти на питання про ймовірний сценарій ближчого суспільного майбуття після досягнення революційної мрії. Сюжет фантасмагорії постає як своєрідна предтеча фабули знаної повісті-антиутопії «Скотоферма» («Колгосп тварин») англійського письменника Дж.Орвелла – відомого критика радянського тоталітаризму.