Наукова діаспора в Німеччині: напрямки співробітництва з Україною - Троян, В.М. (Наука та інновації, 2018)
Вступ. Залучення потенціалу наукової діаспори є одним із сучасних підходів до модернізації та інтегрування наукових систем багатьох країн у світовий дослідницький простір. Проблематика. На рівні загальноукраїнської наукової політики проблема використання наукової діаспори залишається нерозв’язаною. Мета. Провести огляд діяльності української наукової діаспори Німеччини, спрямованої на співпрацю з Україною в сфері науки та освіти. Матеріали й методи. Аналіз заходів та публікацій вчених діаспори та України в рамках наукового співробітництва. Результати. Впродовж 2016—2017 рр. діяльність наукової діаспори Німеччини була різносторонньою: заснування Української академічної міжнародної мережі, інституційне оформлення Німецько-українського академічного товариства, проведення конкурсів презентацій докторських (PhD) дисертацій, літніх шкіл, курсів, конференцій, семінарів, лекцій, Форуму молодих учених у різних закладах України тощо. Тематика заходів стосувалася проблем сучасних перспективних наукових досліджень та соціальних викликів, питань трансферу технологій, комерціалізації наукових результатів, популяризації досягнень українських вчених, обговорення шляхів фінансування науки в Україні та можливостей, які надають німецькі фонди й міжнародні наукові програми. Наведено приклади німецько-українського співробітництва у галузі освіти та науки, започатковано низку спільних наукових проектів і досліджень. Висновки. Системна співпраця з науковою діаспорою важлива для розвитку дослідницького та інноваційного потенціалу України, пришвидшення реформування освіти й науки та інтегрування у міжнародне наукове співтовариство.