Вплив попереднього оксидування на корозійну тривкість феритно-мартенситних сталей у розплаві свинцю - Яськів, O.І.; Єлісєєва, O.І.; Хархаліс, A.Я.; Кухар, I.С. (Фізико-хімічна механіка матеріалів, 2015)
Досліджено вплив попереднього оксидування (800°С, 24 h) сталей феритно-мартенситного класу (конструкційної EП823 і дисперсійно зміцненої оксидами Fe–14Cr) на корозійну тривкість у кисневмісному розплаві свинцю (10–6…10–7 wt.% O) під час витримки при 650°С упродовж 500 h. За витримки неоксидованих сталей у кисневмісному свинці на поверхні формується окалина з багатошаровою структурою: для сталі ЕП823 на основі шпінелі (Fe, Cr)₃O₄ зі збільшенням вмісту хрому в напрямку до матриці та острівковим утворенням на поверхні (Fe, Cr)₂O₃, а для дисперсійно зміцненої оксидами сталі – зі зовнішнього підшару магнетиту Fe₃O₄ та внутрішнього підшару Me₂O₃ (Me = Fe, Cr). Встановлено, що попереднє оксидування сталей призводить до інтенсифікації дифузії хрому до поверхні і сприяє формуванню оксидного шару на основі хромовмісної шпінелі Ме₃О₄ (Ме = Fe + Cr). Під час витримки оксидованих сталей у свинці виявлено структурну перебудову попередньо сформованих оксидних шарів: для сталі ЕП823 з (Fe, Cr)₃O₄ до Cr₂O₃, для дисперсійно зміцненої сталі – з (Cr, Fe)₃O₄ до (Cr, Fe)₂O₃.