Вивчення рівня асиметричного діметіларгініну у хворих на ішемічну хворобу серця без атеросклеротичного ураження коронарних артерій - Себов, Д.М.; Боровик, О.П.; Коротаєва, В.А. (Актуальні проблеми транспортної медицини, 2015)
Вивчався рівень асиметричного діметіларгініну (АДМА) плазми у пацієнтів з ІХС і коронарним синдромом Х (КСХ) з урахуванням особливостей коронарної анатомії, у порівнянні з даними пацієнтів ІХС з початковим атеросклерозом коронарних артерій. У дослідження увійшли 365 пацієнтів, контрольну групу з яких склали 148 пацієнтів, хворих на ІХС зі стабільною стенокардією I-III ФК з ангіографічними проявами початкового атеросклерозу коронарних артерій. Основна група складалася з 217 пацієнтів, хворих на ІХС з ангінозних нападами і інтактними коронарними артеріями (КСХ), з яких у 148 була присутня виражена звитість коронарних артерій (ВЗКА). Рівень АДМА суттєво (р = 0,0003) був вищим у пацієнтів з КСХ в порівнянні з групою початкового атеросклерозу, що виявляє ведучу роль дисфункції ендотелію при коронарному синдромі Х у порівнянні з групою початкового атеросклерозу. Отримано дані за гетерогенність пацієнтів, хворих на ІХС з КСХ за кардіометаболічними показниками: у групі з особливостями коронарної анатомії за типом ВЗКА отримані достовірно кращі показники при ідентичних ішемічних проявах, що свідчить про більшу самостійну гемодинамічну значущість коронарної звитості, і, водночас, переважну складову гуморальної дисфункції у розвитку ішемії міокарда у пацієнтів з КСХ без ВЗКА. Визначено клінічну значущість АДМА як кардіометаболічного специфічного маркеру у хворих на ІХС: встановлено достовірне його підвищення у пацієнтів з КСХ без ВЗКА, що доводить ендотеліальну дисфункцію ведучим патогенетичним фактором розвитку ІХС при відсутності анатомічних та патологічних змін коронарних судин.