Європейський Союз у системі факторів регіоналізації - Куриляк, М.Ю. (Управління економікою: теорія та практика, 2017)
У статті досліджується концепція Європи регіонів у контексті єдності історичних традицій, етнічних особливостей, соціально-економічного розвитку, екстериторіальності. Для майбутньої політики євроінтеграції важливим є біоенергетичний підхід, особливо виділення Центральної височини і Європейської рівнини. Біорегіоналізм відповідає ідеї децентралізації та має бути складовою регіональної політики. В історичному контексті для сучасних процесів регіоналізації велике значення для подолання суперечностей має адміністративно-територіальний розподіл, що сформувався на територіях Римської імперії та Візантії, а також християнські вірування. Як прояви регіоналізації у глобальному просторі розглядаються торговельно-економічні союзи, асоціації вільної торгівлі, спільні ринки, валютні союзи. Дослідження проблематики інтеграційних союзів і об’єднань свідчить, що вони є продуктом поєднання інтересів держав, які, як правило, є сусідами і служать вищим цілям економічного і політичного порядку, щоб кожен з учасників отримав додаткові вигоди для себе, особливо від вільного пересування товарів, послуг, робочої сили і капіталу. Європейська інтеграційна модель допускає об’єднання різних країн за рівнем соціально-економічного розвитку на основі дотримання спільних цінностей, проте не має надійного механізму попередження гуманітарних, економічних і політичних криз. Обґрунтовано, що ЄС на нинішньому етапі розвитку потребує прийняття спільної конституції задля свого розвитку як нового політичного утворення.