Еротичний дискурс у щоденниках: метафори сексуальності - Варикаша, М. (Слово і Час, 2012)
У статті з’ясовано, що найголовніші розлогі метафори сексуальності у щоденниках письменників І пол. XX ст. були співвіднесені з мистецтвом (музика, танок, театр) і творчістю. Українські автори порівняно із західноєвропейськими використовували також природу як метафору сексуального потягу. Метафори відбивають гендерну ідентичність reflect author’s автора та специфіку його сексуальності. Так, об’єкт-гомоеротична агресія щодо жінок оприявнюється гомодієгетичним наратором через бажання танка зґвалтувати мелодію. Якщо ж автор віддає перевагу еротичному спогляданню, пристрасть розгортається в тексті як театральне дійство тощо.