Желатинази сироватки крові як маркери контролю клінічного перебігу раку шлунка - Ганусевич, І.І.; Мамонтова, Л.А.; Меренцев, С.П.; Осинський, С.П. (Онкологія, 2015)
Важлива роль у прогресуванні пухлин належить матриксним металопротеїназам (ММП)-2 та -9, рівeнь яких у пухлинній тканині пов’язують з активністю метастазування та загальною виживаністю хворих зізлоякісними пухлинами, зокрема раком шлунка (РШ). Існує необхідність у визначенні активності ферментів протягом тривалого часу з метою систематичного моніторингу, що можливо при використанні периферичної крові пацієнтів. Мета: виявити зв’язки між активністю ММП-2 та -9 у сироватці крові (СК), клініко-патологічними показниками та тривалістю життя хворих на РШ. Об’єкт та методи: досліджено зразки СК 128 хворих на первинний РШ, які не отримували передопераційної терапії, методом зимографії в поліакриламідному гелі на основі електрофорезу білків; статистичні методи. Результати: у пацієнтів з активністю ММП-2 у СК, нижчою за 0,2 у.о., загальна виживаність достовірно краща (p = 0,022), а ризик несприятливого перебігу захворювання в 3,1 раза нижчий (hazard ratio (HR) = 3,1; 95% confidence interval (CI) 0,92–8,14; p < 0,05), ніж за вищої активності цього ферменту. Хворі з активністю ММП-9 у СК, нижчою за 0,5 у.о., мали достовірно (p = 0,015) вищу загальну виживаність та в 3,3 раза нижчий ризик несприятливого перебігу патологічного процесу (HR = 3,3; 95% CI 0,87–7,68; p < 0,05), ніж із вищою активністю ММП-9. Висновок: передопераційні показники активності ММП-2 та -9 у СК хворих на РШ, з урахуванням направленості їх змін після операції, можуть бути використані в контролі клінічного перебігу захворювання.