Особливості діагностики первинної лімфоцитарної лімфоми селезінки - Дронов, О.І.; Хоменко, Д.І.; Скомаровський, О.А.; Горлач, А.І. (Онкологія, 2015)
Первинна лімфома селезінки (ПЛС) — це рідкісна патологія, частота якої у дорослих становить <2% усіх лімфоїдних новоутворень і <1% неходжкінських лімфом. Рівень захворюваності на ПЛС важко оцінити через відсутність чітких критеріїв встановлення діагнозу. Діагностувати ПЛС пропонують у випадках, коли патологічний процес обмежений власне селезінкою або лімфатичними вузлами воріт селезінки, а рецидив хвороби відсутній протягом 6 міс після спленектомії. Мета: повідомити про рідкісний клінічний випадок ПЛС у 58-річної жінки. Результати: відмічено складність доопераційної верифікації діагнозу; захворювання проявляється неспецифічними симптомами в поєднанні зі спленомегалією. Остаточний діагноз лімфоцитарної лімфоми селезінки з малих лімфоцитів встановлено згідно з даними гістологічного дослідження зразків операційного матеріалу після спленектомії. Висновки: ретельне передопераційне клініко-гематологічне обстеження є обов’язковою умовою адекватної диференційної діагностики з багатьма захворюваннями, які супроводжуються гіперспленізмом та спленомегалією. Спленектомія є одночасно діагностичним та лікувальним методом у хворих на ПЛС.