Сакральний простір "Саду божественних пісень" Григорія Сковороди - Ісіченко, І. (Слово і Час, 2013)
Збірку віршів Григорія Сковороди “Сад божественних пісень” (1780-і рр.) розглянуто як християнську альтернативу культурі Просвітительства. Її художня доктрина близька до сучасників автора – Василя Григоровича-Барського та святого Паїсія Величковського. Поетичний дискурс розкриває креативну роль Божого Слова як зерна, з котрого виростає віртуальний світ зі складною й досконалою структурою. Докладно проаналізовані просторові виміри цього світу.