У новелістичній краплині поетичного всесвіту Василя Симоненка - Печарський, А. (Слово і Час, 2013)
У статті розглянуто новаторські елементи новелістики В. Симоненка (зб. “Вино з троянд”, 1965) крізь призму “поетичної асоціації ідей” (І. Франко), “єдності ефекту і враження” (Е. По), ущільненості стилю із т. зв. “соколиною теорією” (П. Гейзе), символічного “демаскування характеру” (Л. Фриде), еволюції поглиблення письменником художньо-образної системи, що здатна підкорити часопростір рецептивній свідомості по-особливому, тобто не називаючи речі своїми іменами. Інтерпретація художніх текстів В. Симоненка здійснюється з урахуванням їхньої короткометражної кінематографічної інсценізації, біографічних фактів митця та соціально- політичних подій епохи українського шістдесятництва ХХ ст.