Селен і дріжджі. Генетичні механізми толерантності дріжджів до сполук селену та їхніх аналогів - Стенчук, Н.Н.; Чабан, Л.Б.; Гончар, М.В. (Біополімери і клітина, 2006)
Селен (Se) і його сполуки проявляють токсичну і канцерогенну дію на організми людини і тварин, а в малих кількостях цей мікроелемент відіграє суттєву роль для живих істот. Тому важливо встановити молекулярні основи токсичності Se і резистентності клітин до нього. Значну кількість досліджень зазначеної проблеми здійснено на бактеріях. Можливість використання молекулярно-генетичних методів зробила дріжджі (в основному Saccharomyces cerevisiae) зручною модельною системою для вивчення механізмів резистентності еукаріотних клітин до селену на молекулярному рівні. Виходячи з цього в огляді підсумовано дані, особливо генетичні, щодо механізмів чутливості/резистентності дріжджів до селенових сполук.