Підсумки і перспективи палеонтологічного вивчення печер Криму - Ридуш, Б.Т.; Времир, М. (Спелеологія і карстологія, 2008)
Досі інформація про печерні накопичення костей або про костеносні печери у Гірському Криму була порівняно небагатою. Нині на високих плато відомо кілька десятків печер, які мають багатий інформаційний потенціал щодо пізньоплейстоценової та голоценової фауни Кримських гір. У цьому відношенні найповніше досліджений масив Чатирдагу, де обстежено дев’ять печер та шахт, а у двох з них (Мармурова та Еміне-Баїр-Хосар) проведено детальні дослідження. Палеонтологічний потенціал печери Еміне-Баїр-Хосар величезний. Тут спостерігаються фауністичні комплекси, що належать до останнього зледеніння (комплекс холодних степів, що підтверджено також палеопалінологічними даними), а також до інтерстадіалів та постгляціалу (переважно пов’язані із луками за залісненими ландшафтами теплішого клімату). Величезна кількість кісток, стан їхньої збереженості, тафоценоз та видове різноманіття, так само, як і складний комплекс, що формувався протягом тривалого часу, надають цій печері особливої цінності, та можуть посприяти розв’язанню багатьох питань стосовно палеобіогеографії, палеоекологічних та палеокліматичих проблем цього регіону. В інших печерах також отримано суттєву інформацію.