Міф Сізіфа, або епістемологічна відвертість (романи "Книга забуття" й "Та сама курява дороги" В. Слапчука) - Яструбецька, Г. (Слово і Час, 2016)
У статті пропонується погляд на романи “Книга забуття” і “Та сама курява дороги” В. Слапчука крізь призму ідеї “абсурдної людини” А. Камю. Відчуття у парадигмі фундаментального абсурду характеризує експресіоністський масштаб відчаю, який став критеріальним чинником поетики “Книги забуття”, змінивши емоційно-почуттєву і ритмо-композиційну криву в напрямку відстороненої рефлексії у “Тій самій куряві дороги”. Акцент зроблено на “Книзі забуття” як на первинному художньому об'єкті, що репрезентує нову естетичну стратегію, “живий метод” автора.