Новітні тренди в монетарній політиці США та її вплив на економічний розвиток: аналітичний огляд - Вишневський, В.П.; Квілінскі, А. (Економіка промисловості, 2019)
Статтю присвячено новітнім трендам у монетарній політиці США, яка значною мірою впливає на світові фінансові ринки, курси валют, потоки фінансових і реальних інвестицій, ціни товарів тощо. Її формування, як і в інших розвинутих країнах відбувається в умовах нової монетарної нормальності, яка утворилася після "великої рецесії" та характеризується історично низькими відсотковими ставками, дезінфляційним тиском й уповільненням економічного зростання.США першими з розвинутих країн подолали фінансово-економічну кризу 2007- 2008 рр. завдяки, у тому числі, монетарній політиці Федеральної резервної системи (ФРС), яка спочатку фактично "обнулила" ключові ставки, а потім запустила програму кількісних пом'якшень, згідно з якою в економіку країни з грудня 2008 р. по жовтень 2014 р. було "влито" 3,7 трлн дол. Одночасно це призвело до багатократного збільшення балансу ФРС і зміни його структури.Восени 2014 р. регулятор прийняв рішення розпочати нормалізацію грошово- кредитної політики, яка передбачає поступове підвищення цільового діапазону ставок по федеральних фондах і скорочення запасів цінних паперів Федерального резерву. У результаті цих дій ФРС США наразі мають дещо більший, ніж багато інших розвинутих країн, потенціал монетарного стимулювання економіки на випадок нової рецесії. Однак при цьому нинішні відсоткові ставки ФРС перебувають на суттєво нижчому рівні, ніж його довгострокове нормальне значення. Незважаючи на це, на початку 2019 р. регулятор змінив свою риторику і політику, а 31 липня 2019 р. цільовий діапазон ставок по федеральних фондах було зменшено у зв'язку зі слабким зростанням інвестицій у бізнес і проблемами з досягненням цільової інфляції. Імовірно, що у зв'язку з проблемами в економіці США процес зниження ставок триватиме й надалі.Такий перебіг подій свідчить, що, по-перше, в нинішніх умовах розвинутим економікам не слід сильно покладатися на грошово-кредитну політику як на надійний засіб вирішення глибоких структурних проблем; по-друге, глобальна фінансова нестабільність є новою реальністю, яка прийшла надовго, причому не стільки через суто монетарні причини, скільки з огляду на дію фундаментальних чинників розвитку і поглиблення глобальних протиріч, зумовлених четвертою промисловою революцією. Для України ця реальність нічого хорошого не обіцяє, оскільки вона, як мала відкрита економіка, спеціалізована на сировинному експорті, перебуває в зоні підвищених ризиків.