Трансформація системи управління водними ресурсами України у контексті євроінтеграції - Рижова, К.І. (Економіка природокористування і охорони довкілля, 2016)
Розглянуто зміни в управлінні водними ресурсами, пов’язаними з прийняттям низки європейських документів і насамперед Водної рамкової директиви Європейського Союзу 2000/60/ЄС (жовтень 2000 року), яка має важливе значення для України. Ця Директива визнана в якості еталонної моделі і забезпечує організацію басейнового управління водними ресурсами. Згідно з нею райони річкових басейнів визначені не з урахуванням адміністративних чи політичних кордонів, а відповідно до меж річкового басейну як природного географічного та гідрологічного об’єкта. Метою Водної рамкової директиви ЄС 2000/60/ЄC є забезпечення сталого водокористування шляхом запровадження басейнового управління. Останнє більш ефективне порівняно з управлінням водними ресурсами відповідно до адміністративних кордонів, оскільки враховує всі фактори, котрі впливають на ресурс. Принцип басейнового управління, широко підтриманий усіма державами, повинен стати основою майбутніх систем управління водним господарством. Аналіз законодавчого регулювання сфери водокористування виявив, що для апроксимації законодавства України до положень Водної рамкової директиви необхідно ухвалити низку нормативно-правових актів та внести зміни й доповнення до Водного кодексу України, окремих законів і підзаконних нормативних актів.