Інфернальна символіка міського простору (на матеріалі української романістики другої половини XIX століття) - Матвєєва, Т.С. (Інститут літератури ім. Т.Г. Шевченка НАН України, 2010)
У статті зроблено спробу проаналізувати інфернальну символіку міського простору на прикладі романістики другої половини XIX століття (твори Панаса Мирного, І. Франка, Л. Яновської). Це символічні міста-павутиння – географічно визначені (Борислав, Дрогобич, Львів) або неназвані – та їх елементи: локуси вулиць, в’язниці, печери, “Хвесьчин льох”, могили, кладовища, що утворюють топос символічного пекла – простору вогню, в якому безликість натовпу розчиняє індивідуальність.