Fulgensia desertorum (Teloschistales, Teloschistaceae) та інші вразливі лишайники в угрупованні Toninio-Psoretum decipientis - Ходосовцев, О.Є.; Дармостук, В.В.; Мойсієнко, І.І.; Захарова, М.Я.; Деркач, О.М. (Український ботанічний журнал, 2019)
Друга знахідка Fulgensia desertorum в України була зроблена на лесових відслоненнях, що простягнулися вузькою смугою вздовж правого берега Бузького лиману між селами Котилине та Прибузьке (Очаківський р-н, Миколаївська обл.). Лишайник зростав на північному пологому схилі балки біля лесового кліфу. Площу існування нижньо-бузької популяції оцінено у 0,01 га, область її поширення – у 25 га. Лишайник приурочений до ксерофільної асоціації Toninio-Psoretum decipientis Stodiek 1937, яка вперше наводиться для території України. Угруповання асоціації диз'юнктивно поширені на відкритих аридних ділянках пологих схилів ярів і балок правого берега Дніпро-Бузького лиману. Разом з F. desertorum виявлено ще 16 видів лишайників та ліхенофільних грибів, серед яких Squamarina lentigera, включений до Червоної книги України та Psora decipiens, який є претендентом до її наступного видання. Також в асоціації були відмічені види, включені до проектованого "червоного списку" Миколаївської обл. – Endocarpon pusillum, Fulgensia fulgens, Megaspora verrucosa. Уперше для області наведено ліхенофільні гриби Lichenohendersonia squamarinae на Squamarina lentigera та Didymellopsis perigena на Megaspora verrucosa. Didymocyrtis cladoniicola вперше знайдений на сланях Fulgensia desertorum. Угруповання є вразливим і претендує на включення до нового видання "Зеленої книги України". Асоціація Toninio- Psoretum decipientis Stodiek 1937разом з угрупованнями судинних рослин союзу Festucion valesiacae Klika 1931 входять до складу біотопів E1.2D21 – сарматські лесові степи. Для збереження Fulgensia desertorum і Squamarina lentigera, угруповання Toninio-Psoretum decipientis та в цілому біотопу лесових степів пропонуємо створити у межах Миколаївської обл. заказник місцевого значення "Прибузький".