Діяльність Глухівського педагогічного інституту у 70-ті роки ХХ ст. - Мошик, І.В. (Сіверщина в історії України, 2020)
Педагогічна освіта – це відкрита система, оскільки між нею і соціальним середовищем йде постійний обмін людьми та інформацією. Саме її відкритість забезпечує динамічність функціонування і розвиток суспільства. Політичні, соціально-економічні, культурологічні чинники позначаються на освіті, на підготовці педагогічних кадрів. На основі залучених до наукового обігу маловідомих фактів, матеріалів і документів у статті проаналізована діяльність Глухівського державного педагогічного інституту у 70-ті роки ХХ ст. з метою використання його досвіду роботи в процесі формування нової української вищої школи. Вивчення форм, засобів та змісту науково-педагогічного процесу зазначеного вишу доповнює, уточнює і збагачує знання про перебіг освітніх процесів у вищій школі України у визначений період, дає можливість стверджувати про певну трансформацію вищої освіти у 70-ті роки, яка позначилися покращенням матеріальної бази вишів, залученням нових форм і методів роботи, поліпшенням якості викладацького складу та певного підвищення рівня престижності професії педагога. Водночас на систему вищої педагогічної освіти вплинули особливості розвитку тогочасного суспільства, зумовлені командно-адміністративними методами управління. Розгляд розвитку теорії і практики виховання студентів на прикладі конкретного вишу і в конкретний період дає змогу об’єктивного аналізу зовнішніх соціокультурних умов, внутрішніх чинників педагогічного процесу, осмислення тенденцій та суперечностей системи в цілому, історичного аналізу логіки побудови виховного процесу, враховуючи роль, яку вони відігравали у формуванні особистості. Дослідження питань підготовки педагогічних працівників регіональними вишами в недалекому минулому дає змогу використання досвіду їх діяльності у вирішенні проблеми престижності спеціальності та залучення до учительської професії дійсно зацікавленої, перспективної молоді.