Чисельність та соціальний статус міщанської спільноти магістратських міст Чернігово-Сіверщини (друга половина ХVІІ–ХVІІІ ст.) - Доманова, Г. (Соціум. Альманах соціальної історії, 2020)
У статті на підставі переписів та ревізій населення, що проводилися впродовж другої половини ХVІІ–ХVІІІ ст. на терені Гетьманщини, розглядається проблема чисельності міщанської спільноти в магістратських містах Чернігово-Сіверщини, яка завдяки привілеям та грамотам на маґдебурзьке право мала самоврядний статус. Авторкою на прикладі таких міст, як Стародуб, Чернігів, Ніжин, Погар, Почеп та Мглин проаналізовано зміни показників кількісного складу домогосподарств (дворів) представників міщанського стану в означений період, а також їхній соціальний статус. Встановлено, що за цей період в магістратських містах переважала тенденція до зменшення кількості міщанських дворів, яка була спричинена низкою факторів. Передусім, оскільки козацтво перетворилося на провідну суспільну верству, частина міщан прагнула – і небезуспішно – здобути козацькі права та привілеї. Водночас з метою уникнення від сплати податків міщани переходили під протекцію козацької старшини. Брак позитивної динаміки зростання міщанської спільноти був зумовлений також руйнаціями під час військових конфліктів, епідеміями та пожежами. Політична ситуація, що склалась на той час на Лівобережній Україні, гальмувала розвиток системи самоврядування і негативно позначалася на становищі міст Чернігово-Сіверщини. На зміну станової структури міського населення помітно вплинули адміністративно-територіальні реформи 80 х рр. ХVІІІ ст., які стали новим стимулом для подальшого розвитку міст регіону.