Особливості розвитку процесу глокалізації як специфічного регіонального механізму глобалізації - Павловська, І.Г. (Управління економікою: теорія та практика, 2021)
Метою статті є аналіз розвитку процесу глокалізації як результату глобалізації, визначення її рівнів та форм. Аналізуючи, систематизуючи і узагальнюючи наукові праці багатьох учених, було розглянуто позитивні та негативні прояви глобалізації та постглобалізму. Доведено, що ці системи не виправдали покладених на них надій. У зв’язку з цим, світове суспільство вимушено було шукати нові форми взаємодії. Це призвело до використання наступної стадії постглобалізму – глокалізації – нерозривному поєднанню глобального та локального (регіонального). У результаті дослідження було розглянуто основні точки зору на процес глокалізації, представлено основні підходи щодо дослідження процесу глокалізації. Запропоновано під глокалізацією розуміти динамічний процес взаємодії локального та глобального, коли має місце усунення глобальних процесів на локальний рівень (локалізація) з одночасним виходом локальних процесів на глобальний рівень (глобалізація). Зроблено акцент та схематично представлено подвійний характер глокалізації. Доведено, що термін «глокалізація» доцільно розглядати як специфічний регіональний механізм глобалізації, який прив’язаний до розвитку певної території з характерними для неї історичними, географічними, етнокультурними та іншими особливостями. Представлено основні елементи механізму глокалізація, зокрема, мета, об’єкт, суб’єкт, предмет, мотив, інфраструктура, основа, передумови, принципи. Разом із гібридним феноменом «глокалізація» було розглянуто низку інших термінів, які також, як і глокалізація мають суміжну полярність (квазіполярність), тобто між глобалізацією та локалізацією, централізацією та децентралізацією, інтеграцією та фрагментацією: «хаорд», «фрагмеграція», «реґкал». Зроблено висновок про актуальність розвитку процесу глокалізації в сучасних умовах.