"Для мене наш "націоналізм" – то власне вища понадпартійність…": Євген Онацький як член ОУН - Демченко, Т.; Іваницька, С. (Сiверянський літопис, 2024)
Мета статті – проаналізувати життєвий шлях і світогляд історика, публіциста, громадсько-політичного діяча, уродженця Чернігово-Сіверщини Євгена Онацького (1894–1979) у контексті еволюції від соціалістичних і федералістичних ідей до інтегрального націоналізму, висвітлити його участь в Організації українських націоналістів, охарактеризувати спілкування з Є. Коновальцем і О. Ольжичем, показати, що в досвіді італійського фашизму привертало його увагу, чому ці спостереження є значущими в сучасну добу. Запропонована робота базується на методах «нової біографічної історії», що означає вивчення особистості в системі соціокультурних комунікацій, і «нової інтелектуальної історії», що передбачає студіювання історичного наративу та репрезентації / трансляції авторського тексту читацькій аудиторії. Новизна роботи: уперше в науковій літературі комплексно проаналізовано процес залучення «римського українця» до ОУН і його співробітництво в пресових виданнях ОУН, подано міркування Онацького про зародження й зміст ідеологій тоталітарного типу та повчальність цього досвіду для молодшої течії української еміграції. Авторки доходять висновків, що Є. Онацький залишив потужний слід в українській мемуаристиці, журналістиці, ідеології, а також у сферах практичної діяльності, як дипломатія, викладацька робота, підготовка словників, енциклопедій, керівництво багатьма українськими інституціями в Італії й Арґентині. Громадський темперамент і комунікаційні здібності Є. Онацького, перо журналіста і розум аналітика виявилися затребуваними в царині діяльності нової політичної сили міжвоєнного періоду – Організації українських націоналістів.