Організаційно-правові основи переселення жителів Чернігівської й Полтавської губерній на землі Чорноморського війська у 1820–1825 рр. - Герасимчук, О. (Сiверянський літопис, 2024)
Міграційні процеси є важливими чинниками, які впливають не лише на демографічні параметри населення, а й на життєдіяльність країни в цілому. Дослідницька робота в цьому напрямку стає цінним надбанням для більш поглибленого вивчення історії нашої країни. Метою статті є дослідження процесу формування організаційно-правових основ переселення жителів Чернігівської й Полтавської губерній на землі Чорноморського війська у 1820–1825 рр. Методологічною основою дослідження є принципи історизму, науковості та обʼєктивності, що сприяло досягненню неупередженості та достовірності під час зʼясування конкретних фактів та показу логіки розвитку змін в історичному процесі. Методи дослідження ґрунтуються на принципах історизму та обʼєктивності; вони представлені загальнонауковими методами аналізу, синтезу та спеціально-історичними методами – історико-порівняльними й історико-генетичними. Наукова новизна. Вперше на основі архівних матеріалів розглянуто етапи формування правових підстав для міграцій населення Північного Лівобережжя України на Кубань у 1820–1825 рр. Висновки. Організаційно-правові основи переселення українських козаків на землі Чорноморського війська у 20-х рр. ХІХ ст. формувались упродовж майже двох десятиліть до початку цього переселення й остаточно були сформовані у 1820 – на поч. 1821 рр. Сам же масовий переселенський рух розпочався влітку 1821 р. Російський царизм, організовуючи переселення українських козаків, переслідував колонізаторську політику й прагнув до денацифікації українців, витравлюючи в їхній свідомості відчуття, що вони є українцями, зіштовхував їх з корінними народами. По суті, українці, оберігаючи південні рубежі Російської імперії, сприяли колонізаторській політиці російського царизму.