Особливості концепції національного буття в повоєнній творчості О. Довженка - Медвідь, Н. (Сiверянський літопис, 1998)
Повоєнна творчість О. Довженка припадає на час найсильніших пекельних мук письменника, пов’язаних з переживаннями за рідною Україною, спричинених довічним засланням до осоружної Москви. Але, незважаючи на ізольованість, відчуженість О. Довженка від українського народу в часи вигнання, неможливість прийти на допомогу змордованій і нищеній Україні, письменник знайшов у собі сили творити далі. Він обрав прозові жанри, відійшовши від кіноповістей, оскільки збагнув, що не дозволять на московській землі ставити українські фільми. Твори повоєнного часу — «Життя в цвіту», «Зачарована Десна», «Поема про море» — свідчать про велике бажання письменника піднести свій голос на захист української нації. Крізь призму ідей, характерів героїв, народні звичаї й традиції, філософію й мораль, вірування народу у творах цього часу йде подальше формування і становлення концепції національного буття. Вони, ці особливості, виявляються у розв’язанні проблем соціального, філософського, етнографічного характеру, таких як: сучасність і історія, народ і особистість, історична пам’ять народу, духовна культура нації (благородні ідеали, стремління людей, естетизм українського національного життя й обрядовості, артистизм вдачі українців, пісенність і т. д.), національне світобачення, єдність прекрасного й потворного, трагічного і комічного, розуму й невігластва.