Формування словотвірної структури іменників на позначення обрядів, звичаїв, традицій в новій українській мові кінця XVІІ–XX ст. - Максимець, О.М. (Актуальні проблеми слов’янської філології. Серія: Лінгвістика і літературознавство, 2010)
У сучасній українській мові серед іменників із загальним словотвірним значенням “опредметнена дія” чітко виокремлюються слова на позначення обрядів, звичаїв, традицій. До цих утворень в українській мові відносяться іменники з нульовим суфіксом, а також суфіксами -нн(я), -інн(я), -енн(я), -ин(и), -к(и). Історія становлення та розвитку цих лексико-словотвірних типів і є предметом нашого дослідження. Ключові слова: словотвірна категорія опредметненої дії, словотвірний тип, суфікс, формант, продуктивність, семантика, лексико-словотвірне значення, нова українська мова.