Використання модифікованого тесту ''G2 bleomycin sensitivity assay'' для виявлення прихованої хромосомної нестабільності у хворих на рак легенів - Пілінська, М.А.; Дибський, С.С.; Дибська, О.Б.; Швайко, Л.І. (Доповіді НАН України, 2011)
За допомогою модифікованого тесту ''G2 bleomycin sensitivity assay'' оцінено приховану хромосомну нестабільність (ПХН) у хворих на рак легенів (РЛ), які заперечували свідомий контакт із мутагенними факторами. Визначено додаток до фонової середньогрупової частоти аберацій хромосом (надспонтанний цитогенетичний ефект) у групі онкологічних пацієнтів — 44,6 та 53,3 на 100 метафаз при концентраціях блеоміцину 0,05 та 5,00 мкг/мл відповідно, що вірогідно (p<0,001) відрізняється від такої в групі умовно здорових осіб (9,14 та 14,31 на 100 метафаз відповідно). Встановлено широке міжіндивідуальне варіювання індукованого цитогенетичного ефекту у хворих на РЛ (8,20–109,25; 23,20–99,58 хромосомних аберацій на 100 метафаз при концентраціях блеоміцину 0,05 та 5,00 мкг/мл відповідно) та відсутність позитивної кореляції між фоновими та індукованими частотами хромосомних пошкоджень. У групі пацієнтів з діагнозом РЛ виявлено 53,3% осіб з ПХН, що достовірно (p<0,01) відрізняється від такої у групі умовно здорових осіб (33,3%). Одержані результати підтверджують літературні дані щодо можливості використання ПХН як одного з онкомаркерів при обстеженні осіб з підвищеним онкологічним ризиком.