Опыт хирургического лечения инвазивного рака мочевого пузыря - Бондарев, А.В.; Киселев, Ф.В.; Ефетов, С.В.; Олексенко, В.В.; Черипко, О.Н.; Джемилев, Т.Р.; Алиев, К.А. (Таврический медико-биологический вестник, 2012)
У відділенні онкоурології КРУОКД, з приводу первинного і резидуального раку сечового міхура виконано 20 цистэктомий, у 18 (90%) хворих операція носила радикальний характер, у 2 (10%) хворих– паліативний. На реконструктивному етапі у 12 (60%) хворих сформований тонкокишковій сечовий резервуар, з них у 10 хворих за Bricker, у 2 хворих – за Hautmann, у 8 (40%) пацієнтів виконана двостороння уретерокутанеостомія. Ускладнення під час операції і в ранньомупісляопераційному періоді спостерігалися у 4 (20%) хворих, летальних випадків не було. Встановлено, що неодноразово проведені трансуретральні і парціальні резекції, з приводу первинного та резидуального інвазивного раку сечового міхура, з подальшою променевою терапією, достовірноускладнюють виконання цистектомії, збільшуючи об’єм крововтрати, тривалість операції, частоту інтраопераційних та післяопераційних ускладнень. При виконанні цистектомії, пріоритет у виборі способу відведення сечі слід віддавати створенню кишкового резервуару з ізольованого сегмента клубової кишки за Bricker.