Роль сульфіду водню та сірковмісних амінокислот у регуляції тонусу гладеньких м’язів судинної стінки у щурів - Мельник, А.В.; Волощук, Н.І.; Пентюк, Н.О.; Заічко, К.О. (Нейрофизиология, 2010)
У дослідах in vitro показано, що сульфід водню в діапазоні концентрацій 10⁻⁶-10⁻³ М викликав дозозалежну релаксацію кільцевих препаратів аорти, мезентеріальної та ниркової артерій. При підвищенні концентрації H₂S до 10⁻² М спостерігалося посилення релаксуючого ефекту лише щодо препаратів мезентеріальної та ниркової артерій. Вазорелаксація стінок аорти, мезентеріальної та ниркової артерій, яку спричиняли аплікації цистеїну (10⁻⁶–10⁻² М), повністю інгібувалася в присутності пропаргілгліцину. Гомоцистеїн у відносно високих концентраціях (10⁻⁴–10⁻² М) викликав зменшення ендотелійзалежної вазорелаксації, індукованої ацетилхоліном. Найбільшу чутливість до гомоцистеїну мали ниркова та мезентеріальна артерії, найменшу – аорта. Преінкубація судин з L-NAME та індометацином зменшувала вазорелаксуючу дію сульфіду водню, тоді як преінкубація з натрію нітропрусидом таку дію посилювала.