Книги протоколів летучок як важливе джерело з вивчення історії становлення і розвитку української телевізійної журналістики (на прикладі архівних матеріалів Харківської студії телебачення 50-60-х рр. XX ст.) - Шеремет, О. (Науковi записки. Збiрник праць молодих вчених та аспiрантiв, 2009)
У статті аналізується таке специфічне джерело з вивчення історії становлення і розвитку української (на прикладі м. Харкова) телевізійної журналістики як книги протоколів летучок. Їхніми специфічними рисами виступають: локальність, довільність форми фіксації інформації, яскраво виражене емоційне забарвлення, точність датування й авторства. Цей вид джерел потребує ширшого запровадження до наукового обігу через можливість ілюстрування на місцевому рівні процесів формування громадської думки, ідейної та мистецької боротьби, дискусій у творчості, співвідношення «штампів» та ініціативи у зароджуваній у 50–60-х рр. XX ст. тележурналістиці.