Предтечі “Просвіти” - Стеблій, Ф. (Україна: культурна спадщина, національна свідомість, державність, 2010)
Простежено патріотичну працю освічених верств України впродовж багатьох віків щодо піднесення культурного рівня народу, зокрема внесок у духовну скарбницю гуртків книжників при княжих і єпископських дворах, а також в монастирях часів Київської Русі, культурно-освітню діяльність братств XVI–XVIII ст., культурно- освітні ініціативи діячів Греко-Католицької Церкви початку ХІХ ст. (спробу заснування Товариства Греко-католицьких священиків у Перемишлі 1816 р.), багатогранну національно-культурно-просвітницьку працю українських романтиків 30–40-х рр. ХІХ ст. (“Руської Трійці”, Кирило-Мефодіївського братства), спалах культурно освітньої діяльності в Галичині під час “Весни народів” (1848–1849) й скликання першого з’їзду діячів науки й культури у Львові (1848) та заснування Галицько-Руської Матиці як науково-культурно-освітнього товариства, яка, однак, незабаром занедбала свою культурно-освітню функцію, поступившися місцем “Просвіті”.