Структурні особливості мезозойського автохтонного комплексу карпатського реґіону - Щерба, О. (Праці наукового товариства ім. Шевченка, 2007)
На підставі кореляції розрізів свердловин, що розкрили відклади мезозойського автохтонного комплексу, структурних і палеотектонічних побудов, відтворена картина поширення різновікових підрозділів відкладів юри та крейди. Описані сучасні статичні моделі структур юрського і крейдового комплексів, в яких виділені локальна і реґіональна складові. На основі аналізу структурних особливостей юрського і крейдового комплексів встановлено, що в південно-західному напрямі збільшуються як загальні потужності відкладів цих комплексів, так і окремих їх підрозділів; виявлені тенденції успадкованого розвитку структур протягом усього мезозою як на реґіональному (зони, структурно-фаціяльні підзони, розломи), так і локальному (локальні підняття, локальні складки і структурні виступи) рівнях. Розріз верхньоюрських відкладів складається з двох різних літофаціяльних типів: західного і східного, що пояснюється літофаціяльним заміщенням у межах одного й того самого стратиграфічного підрозділу або різних за обсягом різновікових товщ.