До проблеми кореляції розрізів юрських відкладів у Передкарпатті зокрема та на південно-західній окраїні Східноевропейської платформи взагалі - Дриґант, Д. (Праці наукового товариства ім. Шевченка, 2007)
Зіставленням розрізів понад 50 свердловин, пробурених на південно-західній окраїні Східноевропейської платформи (у Передкарпатті і Карпатах, Прибалтійській синеклізі та Західному Причорномор’ї), встановлено, що юрська трансгресія усюди почалася ізохронно в байоському віці, а потужність догеру і мальму в повних розрізах є сталою і ніде не перевищує 643 м. Оскільки виявилося, що потужності одновікових підрозділів юри у всіх свердловинах і в різних структурно-тектонічних зонах є незмінними і не залежать від фаціяльного складу відкладів, запропоновано прийняти ярусний поділ догеру і мальму в обсязі, палеонтологічно обгрунтованому за матеріялами із свердловин Любачів-11 та Ольштин ІГ-1: байос — 90 м, бат — 100 м, келовей — 50 м, оксфорд — 150 м, кімеридж — 110 м, титон — 143 м. Також спростована як помилкова думка про неможливість зіставлення розрізів за їх геофізичними характеристиками та доказана безпідставність виділення Стрийського юрського прогину.