Колекція грибів Державного природознавчого музею НАНУ як джерело інформації про рідкісні та маловідомі види макроміцетів для включення їх до Червоної книги України - Дудка, І. (Праці наукового товариства ім. Шевченка, 2008)
Неґативний антропогенний тиск на природні екосистеми, що особливо помітно посилився в останні десятиліття, призводить до значного збіднення біоти за рахунок зникнення окремих видів живих організмів, скорочення ареалів популяцій інших рідкісних видів, руйнування їх місць існування тощо. Як і інші компоненти біоти, гриби потерпають від небезпечних змін у довкіллі, а отже, потребують охорони поряд з судинними рослинами й іншими представниками рослинного світу. Ще у 1985 р. на XI Конгресі Європейських мікологів, котрий відбувсявм. Осло (Норвегія), було створено Європейський комітет охорони грибів, завдання якого — „…сприяти та координувати дослідження і публікації та впроваджувати ефективні заходи з охорони грибів“. Одним із запобіжних заходів, спрямованих на збереження рідкісних, зникаючих і вразливих видів грибів, є внесення їх до червоних списків або книг світового рівня, окремих країн або навіть адміністративних районів конкретної країни, наприклад, областей України та Росії (так званих „Реґіональних червоних списків“), що є законодавчими документами. Функцію забезпечення охорони загрожених видів виконують також списки-додатки до різних міжнародних конвенцій. Зокрема, для грибів розроблено такий список, як „Datasheets of Threatened Mushrooms of Europe, Candidates for Listing in Appendix I of the Convention“ (Convention on the Conservation of European Wildlife and Natural Habitats, 2001).