Обоснование критериев и тактики ранней пренатальной диагностики фето-фетального трансфузионного синдрома при многоплодной беременности - Харкевич, О.Н.; Семенчук, В.Л. (Таврический медико-биологический вестник, 2013)
Метою дослідження було обґрунтування основних критеріїв ранньої пренатальної діагностики синдрому фето-фетальної трансфузії (СФФТ) і формування тактики ранньої діагностики СФФТ при вагітності близнюками. 106 жінок, вагітних близнюками, було обстежено в I і в II триместрах вагітності: 32 вагітні жінки з СФФТ, 36 жінок з монохоріальнимі двійнями без СФФТ, 38 вагітних жінок з діхоріальнимі двійнями. У дослідженнях використовували клінічні, лабораторні, інструментальні, гістологічні та статистичні методи. Доведено, що діагностика хоріального плаценти при двійнятах повинна здійснюватися за допомогою ультразвукового дослідження в I триместрі до 12 тижнів вагітності за наявності або відсутності «λ-ознаки». Це дозволяє оцінити можливий ризик розвитку СФФТ при двійнятах. До основних критеріїв ранньої ультразвукової діагностики ризику розвитку СФФТ в I триместрі при двійнятах є відсутність «λ-ознаки», існування амніотичної перегородки, розширення шийного простору одного з плодів і зменшення куприкового-тім’яної (КТР) розміру другого плоду. Надійність ультразвукової діагностики СФФТ в I триместрі вагітності близнюками може становити 100,0% при відсутності «λ-ознаки» та існування поєднання трьох ознак – розширення шийного простору одного з плодів більш ніж на 3 мм, вкорочення КТР на 3 мм і більше у другого плода і формування амніотичної перегородки. Надійність діагностики СФФТ при виявленні у монохоріальних близнюків двох характерних ознак (розширення шийного простору, і (або) вкорочення КТР і (або) утворення амніотичної перегородки) становить 68,8%. Рання пренатальна діагностика СФФТ до 12 тижнів вагітності дозволяє планувати і своєчасно проводити лікування.