Пути снижения частоты развития и степени тяжести алиментарно-энтерогенного вегетативного синдрома после гастрэктомии - Олексенко, В.В. (Таврический медико-биологический вестник, 2013)
Ефективність нового варіанту гастропластики у профілактиці розвитку і зниження ступеня тяжкості алиментарно-ентерогенного вегетативного синдрому досліджено серед 189 хворих раком шлунка які перенесли гастректомію. Основну групу склали 88 хворих, яким у ході реконструктивного етапу гастректомії, був сформований резервуар для прийнятої їжі в початковому відділі тонкої кишки, у контрольну групу увійшов 101 пацієнт з традиційним петльовим способом реконструкції. При зіставленні клініко-біохімічних показників у віддалені терміни спостережень встановлено, що застосування нового варіанту гастропластики дозволяє вже в перший рік після гастректомії скоротити частоту розвитку гиперглікемічного синдрому з 20,2% до 12,7%, гіпоглікемічного синдрому з 13,9% до 9,8%, у другий рік після операції з 19,6% до 13,6% і з 13,7% до 9,1%, на третій рік з 20,8% до 9,5% і з 12,5% до 4,7% відповідно синдромів. При цьому, важка форма прояви алиментарно-ентерогенного вегетативного синдрому діагностована через 1 рік у 2,5% хворих, а через 2 роки у 3,9% хворих з традиційним петльовим способом реконструкції, серед пацієнтів основної групи, у всі терміни спостережень, не було зареєстровано.