Еволюція кластерних форм організації виробництва у США і ЄС - Куриляк, Є. (Вісник економічної науки України, 2014)
Показано, що процес кластеризації змінився від концентрації підприємств на певній території задля наближення до ресурсної бази і суміжних виробництв з метою економії на транспортних витратах до об’єднань виробничих фірм і установ, що здійснюють наукові розробки. Ретроспективний аналіз свідчить, що мережа сильних факторів має точковий характер. Кластери мають переважно регіональну орієнтацію і навіть у такій високотехнологічній країні як США далеко не всім штатам вдається досягнути технологічного лідерства принаймні в одній галузі. Зроблено висновок, що еволюція локальних виробничих систем кластерного типу у Європейському Союзі відбувалася у напрямку збільшення «критичної маси» кластерів, яка спромоглася б справити вплив на підвищення конкурентоспроможності як окремих країн, так і ЄС в цілому. В ЄС поступово інновації набирають домінуючого статусу у кластерах всіх видів, що обумовлює, зрештою, зміну логіки і фокусів кластерних ініціатив. Якщо на початках тематичний блок кластеру обмежувався видимими цілями, наприклад, будівництвом чи медициною, то тепер кінцевою метою стає відповідно благополучне життя у будинку і здорове старіння. У трансатлантичному просторі потенціал кластерних систем виявив великі резерви для започаткування нових інноваційних напрямків бізнесу. Вони починають використовуватися в якості платформ для «переключення» на інші джерела знань, залучення нових партнерів та міжнародне співробітництво.