Геодинамическое развитие Ингульского мегаблока Украинского щита по геолого-геофизическим и тектонофизическим данным. I - Гинтов, О.Б.; Мычак, С.В. (Геофизический журнал, 2011)
Наведено дані, що ґрунтуються на матеріалах 25-літнього тектонофізичного вивчення цетральної частини Українського щита. Завдання статті — показати, що геодинамічний розвиток щита вже щонайменше з пізнього архею підпорядковувався механізмам плитової тектоніки. Основні аргументи — вирішальна роль у формуванні структури докембрійського фундаменту великих субгоризонтальних зсувів уздовж широких зон розломів (shear zone), закладених у ранньому докембрії; проходження деформаційних процесів з утворенням більшості розривних і складчастих структур в умовах субгоризонтального положення площини головних осей нормальних напружень σ1, σ3; виявлення у літосфері щита зон лістричного типу та великих похилих насувів; кардинальна відмінність у геодинамічному розвитку архейських західної і східної частин щита за відсутності зони з перехідним деформаційним режимом. В першій частині статті розглянуто загальне положення Інгульського мегаблока в структурі Українського щита і обґрунтовано його межі. Наведено схему геологічної будови і структурно-тектонофізичну карту мегаблока. Обговорено поняття “зона розломів” і “зона сколювання”, а також “етап” і “фаза” деформації (розломоутворення). Описано 13 етапів деформації в межах мегаблока, що охопили відтинок часу від неоархею до неопротерозою і вирішально вплинули на формування його внутрішньої структури.