Поховання київської дружинної верхівки - Івакін, В.Г. (Сіверщина в історії України, 2012)
Могильники займають одне з головних місць в історико-топографічній характеристиці середньовічного міста. Їх поява і функціонування тісно пов’язані з формуванням міста. Поховання епохи вікінгів свідчать про істотну соціальну та майнову диференціацію в досліджуваний період. Київська еліта ховає своїх представників у камерних похованнях та їх конструктивних варіаціях – дерев’яних спорудах, які втілюють ідею будинку мертвих (29 поховальних комплексів). Поза всяким сумнівом камерні поховання належать заможним представникам військової аристократії. Камерні поховання – тип поховальних споруд, які в скандинавських країнах виникають одночасно з процесом християнізації.