Вплив розміру експлантів та фітогормонального складу живильного середовища на відновлення меристем часнику після кріоконсервування методом вітрифікації - Віценя, Т.І.; Івченко, Т.В.; Шевченко, Н.О.; Стрибуль, Т.Ф. (Проблемы криобиологии и криомедицины, 2015)
Дослідження впливу розмірів експлантів та складу живильного середовища на морфометричні показники деконсервованих меристем часнику дозволить суттєво оптимізувати методи кріоконсервування для створення колекції його сортів у низькотемпературному банку. Апекси піддавали дегідратації розчином, що вітрифікується (1 М сахарози + 2 М гліцерину + 2,5 М етиленгліколю на сольовому середовищі Мурасіге-Скуга) протягом 120 хв, розміщували у поліпропіленові контейнери та занурювали у рідкий азот. Відігрів здійснювали у водяній бані з температурою 40°C, відмивали від кріопротекторів дворазовим перенесенням на живильне середовище з 0,3 М сахарози. Показано, що досліджений розчин є нетоксичним для меристем часнику та дозволяє отримувати високий рівень життєздатності. Після кріоконсервування методом вітрифікації меристем часнику ярого сорту «Мануйлівський» кількість регенерованих рослин сягала (56,3 ± 11,2)%, а озимого сорту «Дюшес» – (44,8 ± 3,7)%. Для культивування кріоконсервованих меристем часнику в якості фітогормону доцільно використовувати кінетин у концентрації 0,5 мг/л. Було показано, що після кріоконсервування методом вітрифікації найбільшу життєздатність мають меристеми часнику розміром 2–3 мм (60–70%). Більші за розміром меристеми (3,5–4 мм) мають високий регенеративний потенціал, але низьку життєздатність (менш ніж 25%). У менших за розміром меристем (1–1,5 мм) знижені показники життєздатності (30–47%) та регенеративний потенціал. У меристем розміром 0,5 мм регенеративний потенціал відсутній.