Обґрунтування профілактики радіогенного раку у професіоналів, що працюють у сфері дії іонізуючих випромінювань, із залученням біологічних методів - Дьоміна, Е.А.; Михайленко, В.М. (Онкологія, 2018)
Мета: радіобіологічне обґрунтування первинної профілактики виникнення раку радіаційного генезу у професіоналів (радіологів) із залученням генетичних, біохімічного та клітинного методів. Об’єкт і методи: зразки периферичної крові 62 радіологів (117 спостережень) із різним стажем роботи у сфері дії радіації. Тест-система культури лімфоцитів крові з метафазним аналізом аберацій хромосом. Для визначення індивідуальної радіочутливості використовували хромосомні G₀- та G₂-тести. Апоптоз клітин визначали методом проточної цитометрії. Оцінку вмісту SH-груп у плазмі крові проводили спектрофотометричним методом. Результати: порівняльний аналіз індивідуальної радіочутливості (ІРЧ) хромосом лімфоцитів крові обстежених радіологів показав, що її специфічними показниками є частота хроматидних делецій. Її варіабельність залежить від стажу роботи у сфері дії радіації. Групу підвищеного професійного канцерогенного ризику становили переважно ветерани галузі. У більшості випадків не виявлено кореляції між індивідуальними значеннями спонтанного рівня аберацій хромосом (G₀-тест) та ІРЧ хромосом (G₂-тест). У радіологів з високою ІРЧ спостерігалося пригнічення мітотичного потенціалу клітин до 25,0 ± 1,8‰. При цьому міжіндивідуальної варіабельності цього показника не виявлено. Висновки: аналіз результатів цитогенетичного обстеження професіоналів, що працюють у сфері дії радіації, дозволяє резюмувати: у випадках, коли підвищений спонтанний рівень хромосомних перебудов у лімфоцитах крові збігається з високою ІРЧ, слід очікувати найвищого ризику виникнення радіогенних пухлин. Зниження рівня сульфгідрильних груп білків і пептидів у плазмі крові є свідченням порушень метаболізму та окисно-відновної рівноваги і буде слугувати додатковим об’єктивним біомаркером для оцінки професійного ризику розвитку радіаційно-асоційованого раку.