Антивірусні властивості рослинних флавоноїдів – інгібіторів синтезу ДНК і РНК - Пальчиковська, Л.Г.; Васильченко, О.В.; Платонов, М.О.; Старосила, Д.Б.; Порва, Ю.І.; Римар, С.Ю.; Атаманюк, В.П.; Самійленко, С.П.; Рибалко, С.Л. (Вiopolymers and Cell, 2013)
Мета. Дослідити вплив рослинного екстракту (РЕ) щучки дернистої (Deschampsia caespitosa L.) і війника наземного (Calamagrostis epigeios L.) та його компонентів – похідних кверцетину – на синтез ДНК і РНК, а також порівняти їхні антивірусні властивості. Методи. Тест-системи: модельна транскрип- ційнa система бактеріофага Т7 (РНКП Т7), полімеразна ланцюгова реакція (ПЛР); моделі грипозної і герпетичної інфекцій та модель вірусу гепатиту С. Результати. Встановлено, що РЕ, його мажорний (7, 3'-диметоксикверцетин, ДМК) і мінорний (5,7,3',4'-тетраметоксикверцетин, ТМК) компоненти ефективно інгібують синтез РНК у системі РНКП Т7 із значеннями ІС50 0,07; 4 і 1 мкг/мл відповідно. Згадані агенти повністю пригнічують ПЛР: відповідні величини ІС90 становлять 8, 30 і 40 мкг/мл для РЕ, ТМК і ДМК. Усі досліджені препарати виявляють високу множинну антивірусну активність проти вірусів РНК і ДНК. Висновки. Противірусна активність РЕ, вірогідно, зумовлена сукупною дією його компонентів, у тому числі ТМК і ДМК. Зважаючи на багатомішенний профіль останніх, можна припустити. що механізм противірусної дії досліджуваних агентів визначається, серед іншого, блокуванням вірусних ферментативних систем синтезу РНК і ДНК.