Системна економіка природокористування: ключові аспекти прояву в сучасному суспільстві - Бистряков, І.К.; Клиновий, Д.В. (Економіка природокористування і охорони довкілля, 2017)
Визначено системні засади ефективної економіки природокористування на основі поєднання екосистемного підходу, парадигми сталого розвитку та інноваційних фінансових механізмів природно-економічних відносин. Із сучасних наукових позицій фізична економія розглядається як знання про сферу використання природних активів у господарстві, закони і механізми її функціонування та є підґрунтям економіки природокористування. У взаємозв’язку із проблемою капіталізації природних ресурсів охарактеризовано фінансоміку як напрям економічної науки, що вивчає фінансову надбудову реального сектору економіки, основу економічних відносин котрої становить фінансовий процес. Системна взаємодія фінансоміки та фізичної економії у сучасних економічних процесах розглядається згідно з філософськими підходами метамодерну. Розкрито властивості природного капіталу як системоутворюючого середовища формування та відтворення фізичного виробничого, соціального й фінансового капіталу. Наголошено на здатності природного капіталу відтворювати свою первинну споживчу вартість і формувати абсолютну додаткову вартість через очищення води, нарощування ґрунтового покриву, збільшення запасів деревини та інших біологічних ресурсів, яку можливо встановити через відтворювальну ренту. Визначено, що в природному капіталі закладена споживча вартість як від його залучення в економічну діяльність, так, навпаки, і від невикористання, тобто екосистемна цінність. Запропоновано сучасне уявлення про природний капітал як специфічну економічну категорію, що характеризує формування потоку вартостей невиробленими нефінансовими активами – компонентами природного середовища, котрі не є продуктами суспільної праці, проте мають актуальну або потенційну ринкову і суспільну цінність у якості товарів та послуг. Наголошено на необхідності застосування в економіці природокористування системного підходу, згідно з яким капіталізація природних активів має охоплювати широкий спектр сучасних фінансових відносин і відповідних фінансових інструментів.