Науково-просвітницькі товариства в туристсько-екскурсійному русі в Наддніпрянській Україні наприкінці ХІХ – на початку ХХ ст. - Савчук, Н. (Краєзнавство, 2019)
У пропонованій статті розглянуто діяльність громадських об'єднань у контексті популяризації учнівських екскурсій та розвитку шкільного туризму в українських землях, що входили до складу Російської імперії наприкінці ХІХ – на початку ХХ ст. З'ясовано, що основними чинниками, які спонукали нау кові й науково-просвітницькі товариства долучитися до туристсько-екскурсійного руху були бажання поділитися новими знаннями з громадськістю, зацікавити ними різні верстви населення, насамперед учнівську молодь, а також визнання екскурсій одним із прогресивних методів викладання та важливим фактором освітньо-виховного процесу. Зважаючи на це, у складі багатьох товариств було створено секції, комісії, бюро чи комітети, орієнтовані на розвиток екскурсійної справи. У Наддніпрянській Україні значну роль у розвитку учнівського екскурсійного туризму відіграли Історико-філологічне товариство Харківського університету, Київське орнітологічне товариство ім. К.Ф. Кесслера, Новоросійське товариство природознавців, Миколаївське товариство аматорів природи. Вбачаючи свою місію в ознайомленні юного покоління з природою та історією рідного краю, його визначними пам'ятками, новинками технічного прогресу, вони взяли на себе функції щодо проведення тематичних екскурсій, сприяння учнівським туристсько-екскурсійним групам в огляді тих чи інших місцевостей, видання спеціалізованої літератури та методичних посібників тощо. Важливим напрямом діяльності окремих громадських об'єднань стала підготовка кваліфікованих туристичних кадрів, ознайомлення педагогічних працівників з екскурсійним методом та формування у них елементарних навичок проведення екскурсій.