Значення стратегічного управління людськими ресурсами для підприємств морського транспорту - Шайхатдінов, А.З.; Гусаков, С.В. (Економічний вісник Донбасу, 2020)
У статті підкреслено, що за останні кілька десятиліть було зафіксовано багато морських аварій, через те, що не вистачає навичок у морських офіцерів контролювати як ресурси, так і кризові явища. Питання управління людськими ресурсами поступово починають розглядатися як основна частина підходу до управління помилками людини. Міжнародна морська організація гостро підняла питання щодо необхідності формування навичок управління людськими ресурсами на борту суден, проте стандарти компетентності та критерії їх оцінки сформовані не повністю. У статті доведено, що більшість організацій визнають: їхні людські ресурси є джерелом конкурентної переваги. Це визнання разом з підвищеною екологічною невизначеністю, посиленням контролю за витратами і посиленням державного регулювання, підвищили стратегічну роль управління людськими ресурсами. Підкреслено, що там, де людські ресурси є джерелом конкурентних переваг організації, їх управління відіграє вирішальну роль у наданні «передового» досвіду в процес стратегічного планування на корпоративному рів¬ні. Планування кадрових ресурсів забезпечує ще один важливий зв'язок з організаційною стратегією, забезпечуючи доступність критичних робіт і додаючи час для вирішення нестачі або надлишку співробітників. Інше стратегічне значення функції людських ресурсів включає сканування навколишнього середовища і конкурентний аналіз з метою доказу ролі і значення стратегічного управління людськими ресурсами для конкурентоспроможності підприємства. Доведено, що людські ресурси підприємства є джерелом конкурентної переваги і запропоновано на рівні розробки стратегії, узгоджувати практику, політику і програми персоналу з організаційною стратегією, щоб бажані ролі і поведінка співробітників підтримували різні стратегії (наприклад, інновації, підвищення якості, зниження витрат). Встановлено значення управління людськими ресурсами при формуванні організаційної стратегії компанії і проаналізована практика стратегічного управління людськими ресурсами передових підприємств. Практичне значення одержаних результатів полягає в доведенні ролі людських ресурсів для стратегічного управління. Як результат, зросла участь управління людськими ресурсами в формуванні стратегії. Рекомендовано використання відповідних складових процедури планування кадрових ресурсів, що дозволяє вирішувати питання з браком людських ресурсів. У статті підкреслено, що ще одним важливим аспектом формулювання стратегії є міжнародна стратегія людських ресурсів, яка вирішує проблему людських ресурсів, пов’язану з переводом їх до штату в результаті міжнародних альянсів. Розгляд практики застосування міжнародних альянсів, дозволило виявити взаємозв'язок між міжнародними стратегіями компаній і плануванням людських ресурсів, оскільки можуть бути серйозні відмінності в підходах до управління людськими ресурсами. Розглянуто чинники, що впливають на рівень інтеграції, які включають галузеві відмінності, зрушення в економічній діяльності, зміну технології та зміну демографії. Нарешті, менеджери з людських ресурсів повинні розвивати особисті навички, необхідні для участі у формулюванні стратегії.