«Зелені» ІКТ: потенціал і пріоритети для сталого розвитку: аналітичний огляд - Гаркушенко, О.М.; Заніздра, М.Ю. (Економіка промисловості, 2020)
Цифровізація та екологізація виступають домінуючими глобальними трендами трансформації світової економіки, які значною мірою визначатимуть національну конкурентоспроможність у майбутньому. Використання енергозберігаючого та декарбонізаційного ефектів ІКТ набуває особливого значення в контексті їх упровадження у промисловості, яка має достатній потенціал для забезпечення глобальних якісних зрушень. Унаслідок цього постає питання визначення сумісності та взаємовпливу процесів цифровізації та сталого розвитку.Запропоновано розширити типологізацію впливів ІКТ на навколишнє середовище, а також викладено авторське бачення "зелених" ІКТ, що враховує їх системний ефект із позицій суспільства загалом і підприємства, кінцевих споживачів зокрема, а також інкорпорує концепції "озеленення ІКТ" та "озеленення за допомогою ІКТ". На основі узагальнення зарубіжного досвіду екологізації ІКТ-індустрії та забезпечення сталого розвитку шляхом використання ІКТ у промисловості визначено потенційно перспективні сфери економічної діяльності для впровадження заходів щодо декарбонізації за рахунок ІКТ (будівельна, транспортна, енергетична і виробнича) та найбільш ефективні групи "зелених" смарт-технологій (смарт-енергомережі, смарт-будівлі, смарт-логістика, дематеріалізація тощо).Встановлено, що визнаними лідерами у сфері впровадження ІКТ в Україні є такі види діяльності, як переробна промисловість та оптова і роздрібна торгівля, ремонт автотранспортних засобів, на які припадає половина попиту на ІКТ-продукти та послуги. Найбільш поширеними напрямами використання ІКТ є традиційні та маловитратні: користування електронною поштою, здійснення банківських операцій, моніторинг ринку товарів та послуг, обмін інформацією з органами державної влади. Більш прогресивні цифрові технології (електронна комерція, 3D-друк, аналіз "великих даних" та ін.), що потребують додаткового інвестування в розвиток інтелектуального капіталу, є менш розповсюдженими.У результаті аналізу техногенного навантаження на довкілля встановлено такі позитивні тенденції: зростання масштабів використання "зеленої" енергії від відновлюваних джерел, скорочення енергоємності ВВП, дотримання допустимого рівня емісії парникових газів (порівняно із встановленими квотами та міжнародними зобов’язаннями України). Уже розроблено законодавчі ініціативи щодо формування екологічно лояльного інституціонального середовища у сфері поводження з відходами електричного й електронного обладнання. Однак масштаби позитивних якісних перетворень залишаються недостатніми для зміни статусу енергетичного сектору України з "вуглецевомісткого" на "екологічно чистий" (сталий). Скорочення емісії парникових газів зумовлене соціально-економічною кризою та не має підтверджених зв’язків із поширенням "зелених" ІКТ, прогрес щодо реалізації Національної стратегії управління відходами в Україні до 2030 року є недостатнім, поточний стан існуючої інформаційної бази щодо поводження з електронними відходами залишається незадовільним. Вирішення цих проблем потребує більш чіткого нормативно-правового та організаційного забезпечення у сфері ІКТ та сталого розвитку в комплексі з прискоренням розвитку національної смарт- промисловості.