Встановлення плати за закордонний паспорт у Російській імперії: історико-правовий аспект - Савчук, Н.І. (Проблеми історії України ХІХ – початку ХХ ст., 2017)
У статті розглянуто процес державного регулювання плати за оформлення та видачу закордонних паспортів у Російській імперії в XVIII – на початку XX ст. З’ясовано, що такі документи запроваджено при Петрі І, однак законодавче врегулювання їхньої оплати відбулося фактично у середині ХІХ ст. У результаті кодифікації було вироблено чітку систему, закріплену в Статуті про паспорти. Вона передбачала як безкоштовне отримання документа для виїзду за кордон, так і зі сплатою його вартості, причому на різних умовах для окремих категорій осіб (загальних, пільгових чи виняткових). Встановлено, що плата за паспорт складалася із зборів за бланк та до так званого інвалідного капіталу. На початку ХХ ст. запроваджено додатковий збір на користь Російського товариства Червоного Хреста. Це було пов’язано з втягненням Росії у військові конфлікти в Азії (“похід у Китай 1900–1901 рр.”, російсько-японська війна 1904–1905 рр.). Доведено, що імперська форма державного устрою Росії зумовила існування як загальних правил, так і регіональної специфіки отримання закордонного паспорта, включаючи його оплату.