Прогностичні чинники хірургічного лікування хворих на рак стравохідно-шлункового сполучення - Лукавецький, Н.О.; Білинський, Б.Т. (2009)
Резюме. Протягом останніх років у Європі та США зафіксовано впевнене зростання захворюваності на рак стравохідно-шлункового сполучення (кардії) на фоні зниження частоти раку дистальних відділів шлунка. Такі зміни пов’язують з поширенням передракових захворювань (особливо хворо- би Барретта). Хірургічний метод лікування продовжує залишатися основним засобом в арсеналі клініцистів-онкологів. Однак хірургучне лікування пухлин цієї локалізації є тяжким і супроводжується великою кількістю ускладнень. Метою роботи було визначити прогностичну цінність при лікуванні пацієнтів з пухлинами кардії трансформуючого фактора росту бета (ТФР-β) і CD44. Для імуногістохімічного дослідження їх експресії було взято зразки пухлин оперованих пацієнтів. Як контроль досліджували непухлинні біоптати пацієнтів, що проходили профілактичне ендоскопічне обстеження верхніх відділів травного тракту. Показано, що втрата експресії TФР-β і/або CD44 суттєво погіршує прогноз; за експресію ТФР-β і CD44 пухлини надкардії і чистої кардії є подібними; пухлини надкардії і чистої кардії (що часто розвиваються на фоні хвороби Барретта) разом і поодинці відрізняються від пухлин субка Ключові слова: рак стравохідно-шлункового сполучення, хірургічне лікування, прогноз, ТФР-β, CD44.