Терапевтические и хирургические методы лечения спастических форм детского церебрального паралича - Власенко, С.В.; Кушнир, Г.М. (Таврический медико-биологический вестник, 2012)
Проведений аналіз даних по нейроортопедичному лікуванню хворих ДЦП, форма спастична диплегія, пролікованих в спеціалізованому хірургічному відділенні Євпаторійського дитячого клінічного санаторію Міністерства Оборони України в період з 1999 по 2010 роки. Аналізуючи дані по хірургічній активності було визначено, що середній вік початку хірургічного лікування у хворих першої групи склав - 10,67±0,38 років, тоді як у пацієнтів другої і третьої груп перші операції проводилися в середньому вже до 5,48±0,64 років (достовірність відмінностей між показниками р<0,01), а повторні втручання здійснювалися в 86,89% випадків. Крім того, значно змінилася вираженість контрактур і їх тяжкість. Це дозволило значно зменшити об’єми хірургічної агресії, скоротити тривалість, як операції, так і післяопераційного періоду. Таким чином, оптимальним в терапії цих станів являється переважне консервативне лікування, спрямоване на зниження спастичності, вироблення фізіологічного стереотипу рухів, що дозволяє досягти значніших позитивних ефектів в руховому розвитку дитини, на тлі м’язового нормотонуса.