Дослідження серії моно- і триметинціанінових барвників як флуоресцентних зондів для визначення фібрилярного β-лактоглобуліну - Волкова, К.Д.; Ковальська, В.Б.; Баланда, А.О.; Сломінський, Ю.Л.; Толмачов, О.І.; Субраманіам, В.; Ярмолюк, С.М. (Інститут молекулярної біології і генетики НАН України, 2008)
З метою дослідження ціанінових барвників як флуоресцентних зондів для визначення амілоїдних фібрил вивчено спектрально люмінесцентні властивості серії моно- і триметинціанінів у вільному стані та у присутності нативного і фібрилярного модельного білка β-лактоглобуліну. Досліджено залежність між хімічною будовою барвника та його здатністю специфічно підвищувати інтенсивність флуоресценції у присутності амілоїдних фібрил. Показано, що як для моно-, так і для триметинціанінів присутність аміногрупи в бензотіазольному гетероциклі збільшує інтенсивність флуоресценції барвників у присутності фібрил β-лактоглобуліну. З’ясовано, що введення замісників до поліметинового ланцюга триметинціанінів підвищує «чутливість» барвників до агрегованої форми β-лактоглобуліну. Триметинціаніни L-5, SH-21252 і монометинціанін Т-414 у присутності агрегованого β-лактоглобуліну демонструють істотне (до 24 разів) специфічне зростання інтенсивності флуоресценції і можуть бути запропоновані як зонди для визначення фібрилярних білків, зокрема β-лактоглобуліну.