Антиэндотоксиновый иммунитет и уровень С-реактивного белка у больных хронической болезнью почек, находящихся на диализе - Белоглазов, В.А.; Климчук, А.В. (Таврический медико-биологический вестник, 2013)
Причинами смерті хворих хронічною хворобою нирок на діалізі є серцево-судинні захворювання. Хронічне запалення грає основну роль в розвитку атеросклерозу і є незалежним чинником ризику серцево-судинних захворювань і смертності у хворих хронічною хворобою нирок. Відомо, що ендотоксин є одним з найсильніших прозапальних стимулів. Проте, дія ендотоксину може блокуватися антиендотоксиновими антитілами. Метою нашого дослідження стало вивчення рівня антиендотоксинових антитіл класів G, М, А і рівня С-реактивного протеїну у хворих на програмному гемодіалізі і постійному амбулаторному перитонеальному діалізі. Обстежені 16 хворих з хронічною хворобою нирок V стадії на перитонеальному діалізі і 94 пацієнти на програмному гемодіалізі. Встановлено, що у хворих на перитониальном діалізі є збільшення рівня анти-ЭТ-IgG в 4,9 рази в порівнянні з групою умовно здорових осіб (p<0,001), а рівні анти-ЭТ-IgA і анти-ЭТ-IgM достовірно не відрізнялися від показників норми (p=0,670 і p=0,880 відповідно). Також має місце підвищення рівня С-реактивного протеїну в 8,8 разів (p<0,001) в порівнянні з показниками здорових донорів. У хворих на програмному гемодіалізі відмічено підвищення в 5,6 разів анти-ЭТ-IgG(p<0,001) і в 8 разів С-реактивного протеїну (p<0,001) в порівнянні з групою здорових осіб. Рівні анти-ЭТ-IgA(р=0,613) і анти-ЭТ-IgM (р=0,391) також не відрізнялися від показників норми. Рівні антиендотоксинових антитіл і С-реактивного протеїну у хворих, що знаходяться на гемодіалізі і на перитониальном діалізі між собою достовірно не відрізнялися.